Poslal jsem 100 vojáků do Lanarku. Brzy se budou vracet.
Byli takto oblečení?
Vlastně jich bylo spíš 50.
Proveď to rychle.
Vzpomínáš si na mě?
- Neublížil jsem jí. Bylo to moje právo. - Přišel jsem uplatnit své právo manžela!
Jsem William Wallace.
Vy ostatní budete ušetřeni.
Vraťte se do Anglie.
A vyřiďte jim tam, že dcery a synové Skotska už vám nepatří.
Vyřiďte jim, že Skotsko je svobodné.
Zapalte to.
Skotští povstalci rozprášili jednu z mých posádek
a zavraždili místního pána.
Slyšel jsem o tom. Tenhle Wallace je bandita, nic víc.
A jak by sis poradil s tím... banditou?
Jako s obyčejným zlodějem. Ať ho místní smírčí soudce zatkne a potrestá.
Nechte nás o samotě.
Wallace už smírčího soudce zabil a převzal kontrolu nad městem.
Vstaň.
Vstaň!
Zítra ráno
odjíždím do Francie prosazovat naše práva.
A tebe nechám tady, abys potlačil tu malou vzpouru.
Rozumíš? Slyšíš?
Jednoho dne budeš králem.
Aspoň se podle toho snaž vystupovat.
Nech mě.
Svolejte mou vojenskou radu.
Doufám, že váš manžel odjede do Skotska
a setká se s Wallacem...
a pak budete vdova.
Tamhle.
Za nimi.
Nemá cenu stavět se na odpor. Jsme v převaze a máme vás v pasti.
Kde jsou ostatní? Kde je Wallace?
- Otče. - Pojď dál. Pojď dál.
Začalo povstání.
- Kdo ho vede? - Plebejec... William Wallace.
Ty se k tomu povstání připojíš.
Podpoříš ho penězi z panství na severu.
Já získám přízeň Angličanů tím, povstání odsoudím
a nařídím odpor z našich panství na jihu.
Posaď se. Zůstaň chvilku.
Tenhle Wallace...
Nemá ani rytířský titul. Ale bojuje se zápalem.
A dokáže lidi inspirovat!
A ty bys chtěl vyrazit do útoku a bojovat jako on?
- Já taky. - Možná nadešel čas.
Teď je čas... přežít.
Jsi sedmnáctý Robert Bruce.
Těch 16 před tebou ti odkázalo půdu a titul, protože nikdy nebojovali.
- Svolej schůzku šlechticů. - Nedělají nic, než vedou řeči.
A právem. Mají spoustu titulů a půdy v Anglii i ve Skotsku, stejně jako my.
Ty obdivuješ... tohohle Williama Wallace.
Je snadnější obdivovat neústupné muže.
Má odvahu. Ale tu má i pes.
Ale právě schopnost najít kompromis dělá z muže šlechtice.
A pochop jedno.
Edward Dlouhán je nejkrutější král, jaký kdy seděl na anglickém trůnu.
A nezůstane nic z nás
ani ze Skotska,
nebudeme-li stejně nelítostní.
Vyslechni naše šlechtice.
Znalost jejich názorů
je klíčem k trůnu.
Počkej. Podívej se.
Tohle se nosí navrch a tohle nalevo.
Pokračujte.
Až se král vrátí, pošle je v tom novém oblečení do hrobu.
Ve Skotsku vládne zmatek.
Váš manžel tajně vysílá armádu na sever.
Jak to víš?
Včera jsem se vyspala s členem Válečné rady.
Neměl by v posteli vyzrazovat tajemství.
Ale jistě.
Angličani nevědí, k čemu je dobrý jazyk.
Ten skotský povstalec... Wallace?
Bojuje proto, aby pomstil ženu?
Málem bych zapomněla.
Smírčí soudce ho chtěl polapit
a zjistil, že má tajnou milenku.
A tak jí podřízl hrdlo,
aby přiměl Wallace bojovat...
a Wallace se opravdu pustil do boje.
Věděli, jak vášnivě miloval svou ztracenou lásku,
a vymysleli, že ho polapí tím,
že znesvětí hroby jeho otce a bratra
a nastraží mu léčku na hrobě jeho milenky.
On se však z té pasti probojoval
a odnesl její tělo na tajné místo.
Tomu se říká láska, že?
Láska?
To já neznám.
Víte, Dlouhán proti nám nakonec pošle celou severní armádu.
Těžkou jízdu, opancéřované koně. Země se bude pod nimi otřásat.
- Rozmetou nás na kopytech. - I strýc Argyle to říkal.
Žádná armáda nikdy neodolala útoku opancéřovaných koní.
- Tak co uděláme? - Útok, útěk, úkryt, po horalsku.
Nebo si vyrobíme oštěpy.
Stovky oštěpů. Dlouhých. Na dvojnásobnou délku vzrostlého muže.
- Tak dlouhých? - Ano.
Ale někteří muži jsou delší než ostatní.
Tvoje matka ti zase o mně vyprávěla historky?
Přicházejí dobrovolníci.
Williame Wallaci. Přicházíme za tebe bojovat a zemřít.
Vstaň, člověče. Já nejsem papež.
Jmenuji se Faudron. Můj meč patří tobě.
- Přináším ti tohle... - Zkontrolovali jsme, že nemá zbraně.
Přináším ti tohle.
- Udělala to pro tebe má žena. - Děkuji ti.
Tenhle chlap nemůže být William Wallace.
Já jsem hezčí než on.
Dobrá, Otče. Zeptám se ho.
Budu-li pro tebe riskovat krk,
budu mít šanci zabíjet Angličany?
Je tvůj otec duch nebo rozprávíš s Všemohoucím?
Aby našel Ir sobě rovného, musí porozprávět s Bohem.
Ano, Otče.
Všemohoucí říká: "Nevytáčej se a odpověz, krucinál!"
- Pozor na jazyk. - Bláznivý Ir!
Dost chytrý na to, aby propašoval dýku přes tvoje stráže, dědku.
To je můj přítel, Ire.
A odpověď na tvou otázku zní ano. Bojuj za mě a budeš zabíjet Angličany.
Výborně.
Jmenuji se Stephen.
Jsem nejhledanějším mužem na mém ostrově.
Ovšem teď nejsem na svém ostrově.
- A to je škoda. - Na svém ostrově?
- Myslíš tím Irsko? - Ano. Je moje.
Jsi blázen.
Takže jsem přišel na správné místo.
Neposlal mě náhodou Všemohoucí, abych tě ochraňoval?
Stejně jsem ho neměl rád.
Neměl to v hlavě v pořádku.
Williame. To jsou naši poslové.
Anglická... armáda postupuje na Stirling.
- Přidala se k nim šlechta? - Robert Bruce a ostatní nebudou bojovat.
Ale už se to rozkřiklo. Horalé sami sestupují dolů.
Ano. Jsou jich stovky... a tisíce!
Jste připraveni na válku?
STIRLING
- Jaké jsou zprávy? - Mají početní převahu, nejméně 3:1.
- Kolik mají koní? - 300, možná víc.
- 300 opancéřovaných koní! - Musíme se pokusit vyjednávat.
Kdo jim velí? Měl rudý prýmek?
- Ano, měl. - Takto bude Cheltham.
Ještě bychom mohli vyjednávat...
O čem to mluví?
Moc neslyším, ale nevypadá to dobře.
Šlechta bude vyjednávat.
Když se dohodnou... tak půjdeme domů.
Když ne... zaútočíme.
300 opancéřovaných koní. To nemáme šanci.
Je jich tolik.
Nepřišel jsem bojovat, aby získali další pozemky.
Pak bych na ně musel pracovat.
Tak to ne.
Dobrá, chlapi. Já pro ty parchanty umírat nebudu.
Jdeme domů.
Stůjte, chlapi!
Neodcházejte. Počkejte, až skončí vyjednávání.
- William Wallace! - To nemůže být on. Není dost vysoký.
Všemohoucí praví, že tato bitva je populární. Přivedla sem ty nejlepší zástupce národa.
- Kdo bude vzdávat poctu? - Děkuji vám, že jste přišli na bojiště.
Toto je naše armáda. Chceš-li se přidat, musíš přísahat věrnost.
Přísahám věrnost Skotsku.
A je-li tohle vaše armáda,
proč odchází?
Nepřišli jsme sem bojovat za ně.
Domů. Angličanů je příliš mnoho.
Synové Skotska! Jsem William Wallace!
- William Wallace je vysoký sedm stop. - Ano, to jsem slyšel.
A zabíjí lidi po stovkách.
A kdyby byl tady, sežehnul by Angličany ohnivými koulemi z očí
a blesky z řiti.
Já jsem William Wallace!
A vidím před sebou armádu svých krajanů,
kteří se staví proti tyranii.
Přišli jste bojovat jako svobodní lidé
a svobodnými lidmi také jste!
Co si počnete bez svobody?
Budete bojovat?
Proti tomuhle? Ne.
Utečeme a budeme žít.
Ano. Budete bojovat a možná zemřete.
Utečete a budete žít.
Aspoň chvilku.
A až budete po mnoha letech umírat na lůžku,
byli byste ochotni vyměnit
všechny dny ode dneška až po onen den
za jednu šanci, jednu jedinou šanci
vrátit se nazpět a říct našim nepřátelům,
že nám mohou vzít život,
ale nikdy nám nemohou vzít svobodu!
Vypadají optimisticky. Třeba opravdu chtějí bojovat.
Střetnutí je zřejmě předem rozhodnutá záležitost.
Nicméně bychom jim měli přednést královy podmínky.
Královy podmínky? Stejně je nikdy nesplní.
Výsosti, myslím, že...
Dobrá. Předložte jim podmínky.
- Už jedou. Pojedeme jim naproti? - Nechte mluvit mě. Platí?
Ano.
Skvělý proslov.
Co budeme dělat teď?
Chovejte se přirozeně.
- Kam jedeš? - Jdu vyprovokovat bitku.
No, nevystrojili jsme se pro nic za nic.
Mornayi, Lochlane, Craigu.
Zde jsou královy podmínky.
Odveďte tuto armádu z bojiště
a každý z vás dostane statky v Yorkshire,
včetně dědičného titulu, z něhož budete platit...
- Z něhož budete platit... - Mám pro vás návrh.
Chelthame, tohle je William Wallace.
Z něhož budete platit králi...
- Povídám, že mám návrh. - Znevažuješ korouhev příměří.
Od jeho krále? Samozřejmě.
Zde jsou podmínky Skotska. Spusťte vlajky a vraťte se nazpět do Anglie.
U každého domu poproste o odpuštění za 100 let loupení, znásilňování a vražd.
Udělejte to a vaši muži budou žít.
Když to neuděláte, všichni dnes zemřete.
Máme převahu. Vy nemáte těžkou jízdu.
Za dvě stě let žádná armáda nezvítězila...
Ještě jsem neskončil!
Než vás necháme odejít,
musí váš velitel přejít tohle pole, představit se téhle armádě,
dát hlavu mezi nohy a políbit si vlastní řiť.
Bylo to méně srdečné, než na co je zvyklý.
Připravte se a jednejte přesně, jak vám říkám. Na můj signál
projedete za naším postavením a obejdete je z boku.
- Nesmíme rozdělit svoje síly. - Udělejte to... a ať vás Angličani vidí.
Budou si myslet, že utíkáme?
Vyřidíte jejich lučištníky a sejdeme se uprostřed.
Dobrá. Jdeme na to.
Nestoudný parchant. Chci srdce toho Wallace na talíři!
Lučištníci.
Lučištníci vpřed.
Vy parchanti.
Palte.
Bůh praví, že mě z té šlamastyky dostane, ale ví určitě, že ty jsi v hajzlu.
Připravit... Palte.
Jeďte.
Vidíte? Všichni Skoti na koních prchají.
Naše jízda je smete jako stébla trávy. Ať vyrazí koně.
Všichni do útoku.
Ještě ne...
Čekejte.
Teď!
- Vyšlete pěchotu. - Výsosti...
Vy je povedete.
Do útoku.
Ústup.
Ty parchante.
Tak pojď.
Dobrá.
Wallace.
Pasuji tě na rytíře,
sira Williama Wallace.
Sire Williame, ve jménu Boha
tě jmenujeme strážcem a nejvyšším ochráncem Skotska
a tvé kapitány tvými pobočníky.
Povstaň a přijmi poctu.
Zná někdo jeho politiku?
Ne, ale jeho vliv na prostý lid by mohl všechno zvrtnout.
Balliolové mu budou líbat řiť, a tak my musíme taky.
Sire Williame.
Jelikož ty i tvoji kapitáni pocházíte z oblasti,
o níž je dávno známo, že podporuje klan Balliolů,
můžeme tě požádat, abys i nadále obhajoval náš právoplatný nárok?
Ať jde klan Balliolů k čertu. Jsou to všechno Dlouhánovi lidi.
Pánové.
- Pánové. - Je na čase vyhlásit krále.
Počkat, počkat. Jste ochotni uznat naše legitimní nástupnictví?
- Vy nepodporujete náš nárok. - Jsou to lži, které jste sami sepsali.
Kdepak.
- Žádám uznání těchto dokumentů. - Jsou to lži, které jste sami sepsali.
Prosím vás, pánové.
Mlčte. Sire Williame, kam jdeš?
Angličany jsme porazili.
Ale oni se vrátí, protože vy nebudete držet spolu.
- Co uděláš? - Vpadnu do Anglie
a porazím Angličany na jejich vlastní půdě.
Vpadnout do Anglie? Vyloučeno.
Proč? Proč je to vyloučeno?
Jste tak zabráni do hádek o drobky z Dlouhánova stolu,
že jste propásli Bohem dané právo na něco lepšího.
V tom je mezi námi rozdíl.
Vy si myslíte, že skotský národ je tu jen proto, aby vám dal určité postavení.
Já myslím, že vaše postavení vyžaduje, abyste těm lidem dali svobodu.
A já se postarám, aby ji dostali.
Počkej.
Vážím si tvých slov. Pamatuj však, že tihle lidé mají půdu a hrady.
Je to pro ně přílišné riziko.
A prostý člověk, který krvácí v bitvách snad riskuje méně?
Ne. Ale v téhle zemi odshora až dolů chybí pocit národního bytí.
Její šlechta slibuje věrnost i Anglii.
- Její klany mezi sebou bojují. - Ano.
Naděláš-li si nepřátele na obou stranách hranic, nakonec zemřeš.
- Všichni zemřeme. Jde o to jak a kdy. - Nejsem zbabělec. Chci to, co ty.
Ale šlechtu potřebujeme.
- My je potřebujeme? - Ano.
Co to vůbec znamená, být šlechticem?
Tvůj titul ti dává nárok na skotský trůn, ale lidé nejdou za tituly.
Jdou za odvahou.
Naši lidé tě znají. Šlechta i prostý lid si tě váží.
A kdybys je vedl ke svobodě...
šli by za tebou.
A šel bych i já.
Sakra. Můj podělaný bratránek princ píše, že mi nemůže propůjčit žádné vojáky.
Všechna města v severní Anglii škemrají o pomoc.
Stále postupuje.
- Na které město? - Sem, Výsosti.
Přineste dovnitř zásoby, zdvojnásobte počet stráží, uzavřete bránu. Teď hned.
Rychle. Přineste zásoby.
Výsosti, odvedeme vás do bezpečí.
Nemám v úmyslu oznámit strýci, že jsem přišel o největší město na severu.
Jdeme na to.
Uvolněte cestu králi.
Ty za to nemůžeš.
- Postav se mu. - Postavím se mu, a nejen to.
Jaké jsou zprávy ze severu?
Nic nového, Veličenstvo. Vyslali jsme jezdce, abychom získali čerstvé zprávy.
Dostal jsem zprávu ve Francii, kde jsem se snažil rozšířit tvé budoucí království.
Podle této zprávy, milý synu, byla zničena celá naše severní armáda.
A ty jsi neudělal vůbec nic.
Já jsem... nařídil brannou povinnost, pane, a vojáci jsou připraveni vyrazit.
Promiňte, Veličenstvo, ale přišla velmi naléhavá zpráva z Yorku.
Přistup.
- Odejděte. - Děkuji vám, Veličenstvo.
- Wallace vyplenil York. - Cože?
Wallace vyplenil York.
Veličenstvo... tvůj vlastní synovec.
Jenom zvíře dokáže něco takového.
Když dokáže vyplenit York,
pak může napadnout i střední Anglii.
Zastavíme ho.
Kdo je ten člověk, který se mnou hovoří, jako bych potřeboval jeho radu?
- Jmenoval jsem Phillipa svým poradcem. - Má k tomu předpoklady?
Jsem zběhlý ve válečném umění a vojenské taktice, Veličenstvo.
Opravdu?
Tak mi pověz...
Jakou radu bys mi nabídl v současné... situaci?
Nabídnu mu příměří
a budu se ho snažit podplatit.
Ale kdo za ním půjde? Já ne.
Kdybych se dostal pod meč toho vraha,
mohla by skončit v koši moje hlava.
A ne hlava... mého krotkého syna.
Pouhý pohled na něj by přiměl nepřítele k tomu, aby obsadil celou zemi.
Koho tedy poslat?
Koho poslat?
Já spím a zdá se mi sen.
Ano, spíš.
A musíš se probudit.
Já se nechci probudit.
Chci tu zůstat s tebou.
A já s tebou.
Ale teď se musíš probudit.
Probuď se, Williame.
Probuď se.
Williame, probuď se...
Williame. Přichází královská družina
s vlajícími korouhvemi příměří
a se standartami samotného Dlouhána.
Jsem princezna waleská.
Přicházím jako králova služebnice a z jeho pověření.
Za jakým účelem?
Abych projednala královy návrhy.
Budete hovořit s ženou?
Slyšela jsem, že jste dostal titul rytíře.
Nic jsem nedostal.
Bůh dělá lidi takovými, jací jsou.
Bůh z vás učinil plenitele pokojných měst?
Popravčího králova synovce, vlastního bratrance mého manžela?
York byl shromaždištěm každého vpádu do mé země.
Ten bratranec věšel z městských zdí nevinné Skoty, dokonce i ženy a děti.
Dlouhán si počínal ještě hůř, když naposledy obsadil jedno skotské město.
Je to krvavý vražedný divoch.
A vykládá vám tu samé lži.
Já nikdy nelžu.
Ale jsem divoch.
Nebo raději ve francouzštině?
Zeptejte se svého krále... z očí do očí. Zeptejte se ho.
Uvidíte, jestli vás jeho oči přesvědčí o pravdě.
Hamiltone... Nechte nás o samotě.
- Výsosti? - Odejděte. Ihned.
Promluvme si otevřeně.
Vpadnete do Anglie,
ale nemůžete svůj výboj dovést do konce tak daleko od útočiště a zásob.
Král si přeje mír.
- Dlouhán si přeje mír? - Tak mi to sdělil, přísahám.
Navrhuje vám, abyste odvolal svůj útok.
Za to vám udělí šlechtický titul, statky a tuto truhlu plnou zlata,
kterou vám mám osobně předat.
Panství a tituly, zlato... abych se stal Jidášem.
- Takto se rodí mír. - Takto se rodí otroci.
Když Dlouhán naposledy mluvil o míru, byl jsem ještě chlapec.
Mnoho skotských šlechticů, kteří se nechtěli stát otroky,
se nechali pod korouhví příměří vlákat do stodoly...
kde je nechal pověsit.
Byl jsem velice mladý, ale pamatuji si Dlouhánovu představu o příměří.
Slyšela jsem, že jste trpěl.
Vím také... o vaší milence.
Byla to má žena.
Vzali jsme se tajně, abych se o ni nemusel dělit s anglickým pánem.
Zabili ji... aby dostali mě.
Nikdy jsem o tom nemluvil.
Nevím, proč vám to teď vyprávím, ale...
Vidím ve vás její sílu.
Jednoho dne budete královnou.
A musíte otevřít oči.
Řekněte svému králi,
že William Wallace se nenechá podmanit, a dokud žiju, pak ani žádný jiný Skot.
Věrná žena mého syna se vrací, a pohani ji nezabili.
- Takže přijal náš úplatek? - Ne. Nepřijal.
Proč tedy zůstává na místě?
Moji zvědové mi oznámili, že nepostupuje.
Čeká na vás v Yorku.
Řekl, že na žádná další města nezaútočí, pokud se mu jako muž dokážete postavit.
Opravdu?
Waleské lukostřelce neobjeví,
když se přemístí daleko za jeho křídlem.
Hlavní síly naší armády z Francie přistanou tady,
na sever od Edinburghu.
Odvedenci z Irska dorazí z jihozápadu...
sem.
Waleští lukostřelci, jednotky z Francie, irští odvedenci.
I když je vyšlete dnes, bude jim to trvat celé týdny.
Vyslal jsem je... ještě před odjezdem tvé ženy.
Takže naše malá lest se vydařila. Děkuji ti.
A zatímco tento nadutec bude v Yorku vyčkávat mého příjezdu,
moje jednotky dorazí do Edinburghu, za jeho zády.
Mluvila jsi s tím...
Wallacem mezi čtyřma očima?
Řekni mi...
Co je to za člověka?
Tupý barbar.
Není to král jako vy, Veličenstvo.
Můžeš se vrátit ke svému vyšívání.
K Vašim službám, Veličenstvo.
Přivezla jsi nazpět ty peníze?
Ne. Věnovala jsem je na ulehčení utrpení dětí v této válce.
Takhle to dopadne, když někam pošleš ženu.
Odpustte mi to, Veličenstvo.
Domnívala jsem se, že štědrost by mohla vašim poddaným prokázat vaši velikost.
Moje velikost
se lépe prokáže, až se Wallace vrátí do Skotska
a najde svou zemi spálenou na popel.